![צילום מסך מיוטיוב טור דעה: "תעשיית הפופ העולמית הפכה למכונה שמייצרת רק כסף". צילום מסך מיוטיוב](https://www.frogi.co.il/picserver/pic/bidur/14789/fiff.jpg)
טור דעה: "תעשיית הפופ העולמית הפכה למכונה שמייצרת רק כסף"
לאחרונה לא מעט מהשירים שמשתלטים על תחנות הרדיו ברחבי העולם הם רק עוד קבוצה של שירים חסרי משמעות. נווה קולישר מנסה להבין האם מדובר בטרנד חדש או דבר שמתקיים בתעשיית המוזיקה העולמית כבר שנים על גבי שנים? טור דעה
להקת הבנות המצליחה ביותר בעולם כרגע, פיפת' הורמוני, המנוהלות על ידי יוצר תוכנית הכשרונות "אקס פקטור", סיימון קוואל, עומדות בכל קריטריון בשביל להפוך לדבר הבא במוזיקה. עם להיט קיצי ענק שהשתלט בשנה שעברה על המצעדים ומאות אלפי מעריצות בכל רחבי העולם, חמשת הבנות האלו, שהתחילו את דרכן באקס פקטור האמריקאי ובקושי הגיעו אל הגמר, הפכו ללהקת הבנות המצליחה ביותר בזמן האחרון בתעשיית המוזיקה.
עוד בערוץ המוזיקה של פרוגי:
- בשורה משמחת: ההופעה של סיה הועברה לפארק הירקון
- "בשלוש מילים / מדובר בשיר מהפנט": טור שבועי
- Thinking About It: נתן גושן משנה סטטוס לבינלאומי
להקת הבנות מייצגת בגאווה את ה"Girl Power", מסר מעולה שמוביל בעקבותו לא מעט מעריצות ותומכים - וכמובן שחמשת הבנות שרות מצוין בנפרד וביחד עוזר לעניין. אך בדרכן אל הפסגה בלי שאף אחד שם לב הלהיט השני שמשגרת הלהקה אל המצעדים הנקרא "Work From Home" הוא דווקא שיר שמתאר בדיוק את התמונה אליה הבנות האלו כביכול מתנגדות - תמונה בה הן מחכות לגבר שלהן בתקווה שיבוא מהעבודה, כי הוא לא צריך להיות בוס בעבודה אם הוא יכול להיות בוס בבית. וכמובן שכמו שניחשתם, לאף אחת מחברות הלהקה לא היה שום קשר לכתיבת השיר, בדיוק כמו שלא היה להם שום קשר לרוב כתיבת השירים שלהן, וזה ממש לא בגלל שאין להן כישרון מוזיקלי. למען האמת, כישרון הכתיבה של הבנות מרשים - אך בכל זאת אף אחד מהסינגלים שהן הוציאו לא נכתב על ידי אף אחת מחברות הלהקה.
אבל לא מדובר פה בטור דעה נגד פיפת' הורמוני, כי הן רק דוגמא אחת למכונה המשומנת הנקראת תעשיית הפופ. כמובן שלא כל תעשיית הפופ בנויה ככה - אבל רובה אכן כן. המכונה המשמונת הזאת לוקחת זמרים וזמרות מוכשרים בכתיבה, שירה ונגינה במטרה להפוך אותם לעוד ווקאליסטים שאמנם יש להם קול טוב אבל הם לא אומרים שום דבר במוזיקה שלהם חוץ מ"אני רוצה להיכנס למצעדים וזאת הדרך המהירה ביותר לעשות זאת".
בין אם זו מייגן טריינור עם המסרים הנפלאים שלה שנבלעו באלבום מאכזב שמטרתו רק לשחרר עוד להיטים או בין אם זו להקת הבנות הבריטית ליטל מיקס שהחליטו בשבילן להפסיק עם שחרור של בלדות אמיתיות על החיים של חברות הלהקה שנכתבו על ידן ולהתחיל לשחרר שירים שאולי בטעות יצליחו בתחנות הרדיו ברחבי העולם. לצערי, המצב כיום הוא שתעשיית הפופ העולמית הפכה למכונה משומנת שלא יוצרת מוזיקה - אלא כסף.
אבל בואו נגיד את האמת, כל האמנים הגדולים והעצמאיים של היום, ביניהן ביונסה וריהאנה, התחילו בדיוק באותו המקום של פיפת' הרמוני - התנהלו לא כמו שהן רצו אלא כמו שהמנהלים שלהם רוצים, אך כשהפכו לגדולים מספיק כבר יכלו להציב תנאים בשביל ליצור מוזיקה באופן עצמאי, הפעם ללא הפרעה של המכונה המשומנת. לכן האלבום של ביונסה מצליח כל כך- כי הוא אמיתי, כן ועצמאי.
אז אמנם אמנים כמו חברות הלהקה של פיפת' הורמוני או מייגן טריינור כרגע לא מאוד עצמאיים במוזיקה שלהן אך מי יודע, אולי יום אחד גם הן ישחרו אלבום עצמאי בהפתעה שיהיה כן ואמיתי ויצליח להפתיע את כולם. אבל עד אז - כל מה שנותר לנו הוא לחכות ולהאזין שוב ושוב לאותם השירים הממוחזרים שנשמע כאילו הם מעבירים מסר כלשהו אך בסופו של דבר, הם רק עוד נסיון מוצלח לייצור כסף. אולי אפשר להפסיק לתמוך בשירים האלו ולהתחיל לתמוך אך ורק באמנים עצמאיים בינהם טוונטי וואן פיילוטס, הולסי, מלאני מארטינס, אד שירן, טורי קלי ועוד לא מעט אחרים - כי אולי רק אז תעשיית הפופ העולמית לא תחפש אחר חבורה של ווקאליסטיות אלא אחרי חבורה של אמנים אמיתיים והכי חשוב - עצמאיים.
|